Ана Ахматова
Сивоокият крал

Превод от руски: Петър Велчев, 2008

chitanka.info

Сивоокият крал[0]

Слава на теб, безизходна печал!

Вчера умря сивоокият крал.

Залезът ален догаряше вече.

Моят мъж влезе, спокойно ми рече:

„Чу ли, по време на лов бил убит.

Там, край дъба бил трупа му открит.

А пък кралицата млада, горката,

само за нощ побеля й косата.“

Взе си лулата, избърса прахта

и пак на работа тръгна в нощта.

Аз мойта щерка сега се прегърна,

в нейните сиви очи ще надзърна.

А дървесата вън шепнат без жал:

„Няма го вече в света твоят крал…“

1910

[0] Още ранните изследователи на Ахматова отбелязват художествената роля на различни повествователни елементи в нейната поезия. Един от тези автори, бъдещият академик Виктор Жирмунски пише: „Редица стихотворения на Ахматова могат да бъдат наречени малки повести, новели; обикновено всяко стихотворение е новела в извлечение, изобразена в най-острия момент от своето развитие, откъдето се открива възможност да се обозре цялото предшестващо течение на фактите“. (В. Жирмунский. Вопросы теории литературы. Ленинград, 1928, с.299-300. Същата идея преди това развива и Борис Ейхенбаум в статията си „Роман-лирика“ (Вопросы литературы, 1921, №6-7).)

Типична илюстрация на тази специфична особеност на Ахматовата поетика е стихотворението „Сивоокият крал“. В него съвсем лаконично (друга особеност на Ахматовия стил) е маркиран цял един любовно-криминален сюжет. Съпругът на лирическата героиня, по всяка вероятност лесничей или придворен ловец, е убил краля, защото е разбрал, че е любовник на жена му и баща на тяхната дъщеря. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.